NIO TILL FEM
Men Norman, hon har aldrig haft ett jobb.
Jag trodde du skulle vara förstående.
Det är jag, men varför måste jag lära upp henne?
Låt henne jobba på någon annans avdelning.
Hon är arbetsvillig och behöver jobbet. Hon är nyskild.
Än sen? Jag är änka med fyra barn. Jerry borde aldrig ha dött.
Det vore bättre. Då kunde vi ha skilt oss.
-Är det hon? -Ja.
Hon behöver ett extra skåp till hatten.
Den här vägen.
-Det är en speciell dag för mig. -Det förstår jag.
Jag var så ivrig
att jag åkte en timme tidigare för att inte komma sent.
Det var tur.
Det tog 45 minuter att hitta en p-plats.
Här är det. Vi parkerar inne i byggnaden. Jag visar hur man stämplar in.
Jag flyttade nyss till en ny lägenhet nära flygplatsen.
-Hej, Violet. Hur är det? -Hej, Eddie.
-Har du hört något om din befordran? -Inget än.
-Eddie Smith. -Judy Bernly.
-Det är Judys första dag här. -Va?
Hur ska jag ta mig ut ur det här fängelset till postrum
om de anställer en massa nytt folk?
Du kommer att hata det här stället, damen.
Judy.
Nu är vi på 12:e våningen.
Styrelsen håller till ovanför oss,
mr Hinkle, som är VD, och styrelseordföranden.
Kom igen, 12.
-Det verkar stort. -Det är det.
Jag har varit här i 12 år och aldrig sett styrelseordföranden.
12 år? Jag har bara varit hemmafru.
Jag tänkte fråga om min lön. Jag tror inte att...
Det är ett känsligt ämne.
Du får diskutera det med chefen - mr Hart.
Förlåt. Det är så nytt alltihop.
Oroa dig inte. Du kommer att vänja dig.
Sen kommer du att ångra dig.
Kom.
Välkommen till frontlinjen.
Här kommer general Patton.
Violet, vänta ett ögonblick.
-Kom igen. -Vänta ett ögonblick!
-Violet? -Ja. Roz. Ursäkta.
Jag ville prata med dig om mr Harts regler gällande inredningen.
Din avdelning verkar vara lite slapp på den punkten.
-Jaså? Hur då? -Jag har skrivit reglerna här.
Inga kaffekoppar på skrivborden.
Inga personliga föremål. Foton, krukväxter och så vidare.
Det får inte se stökigt eller oordnat ut.
Ett effektivt kontor ska se effektivt ut, som mr Hart brukar säga.
-Hej. -Judy Bernly, Roz Keith.
Roz är mr Harts assistent.
Det är Judys första dag här.
-Trevligt att träffas. -Välkommen till Consolidated.
-Hoppas du kommer trivas här. -Tack.
-Vi är ett lättsamt gäng. -Det tror jag säkert.
Sätt upp den här på anslagstavlan.
Tack, Roz. Jag vet var jag ska hänga den.
Bra. Judy, om du behöver hjälp att komma i ordning så säg bara till.
Tack.
En sak du borde veta om kära Roz
är att hon är mr Harts ögon, öron och näsa.
Han hör allt som hon hör.
Menar du att hon är företagets spion?
Det påstår jag inte.
Men om du tänkt skvallra inne på damernas,
så kolla först under dörrarna efter hennes skor.
Grattis på födelsedagen, Myra.
Hon och Roz är så här nära.
Den här avdelningen är indelad i tre grupper, med varsin arbetsledare.
Arbetsledarna rapporterar till mig.
Jag rapporterar direkt till mr Hart.
Där är hans kontor. Han har just blivit befordrad till vice VD.
Jag har aldrig sett någon ta såna språng till toppen.
Jag har min onda rygg som bevis.
Margaret, något viktigt?
Inget än så länge.
-Snälla Margaret, Roz tjatar. -Tyvärr.
Jag kommer ihåg när han var praktikant.
Det var jag som lärde upp honom.
Hur är han?
Jag vill gärna tro, Judy,
att det ord som bäst sammanfattar min syn på affärsvärlden
är "lagarbete."
Att alla jobbar tillsammans.
Ni tjejer har aldrig fått chansen att spela fotboll eller baseball.
Det är synd,
för det är bästa sättet att lära sig vad lagarbete handlar om.
Jag minns att tränare Frye brukade säga:
"En kedja är aldrig starkare än dess svagaste länk."
Dess svagaste länk...
Fan också.
Jag måste få stolen lagad.
Jag tänker inte tråka ut dig med att predika.
Det räcker med att säga att det är rena djungeln därute,
men om vi alla samarbetar kan vi vingklippa våra konkurrenter
och sitta bekvämt uppe på toppen.
Tack, sir. Det ska bli kul att få jobba här.
Du är ett välkommet tillskott, och riktigt söt är du också.
-Tack, sir. -Jag menar det.
Du skulle ha sett vilka skator som börjat här.
Riktigt patetiska. Eller hur, Violet?
Förresten, Violet, så kommer min fru förbi.
Jag vill ge henne en liten present.
Kan du välja ut en fin sjal eller något åt henne?
Mr Hart, vi har pratat om det här. Det ingår inte i mitt jobb att shoppa...
Violet, för Guds skull.
Jag har stått här i fem minuter och pratat om lagarbete,
och sen vägrar du ta emot bollen.
Jag menar bara att det inte står något i min jobbeskrivning
om att köpa saker till din fru.
Jag vill ha folk runt mig som är flexibla och lätta att komma överens med.
När jag ber en anställd om något, speciellt en som vill bli befordrad,
förväntar jag mig lite samarbetsvillighet. Uppfattat?
-Uppfattat. -Bra.
Jag tänkte mig blå siden, kanske med en röd rand.
-Du vänder dig till rätt person. -Violet är toppen.
Den första jag träffade på företaget.
Hon vet mest av alla, förutom mr Hinkle, om vad som pågår.
En hjort!
En lyckoträff.
Judy, om du någonsin har något viktigt på hjärtat,
så kom hit och prata med mig,
för det är därför jag har kontoret på den här våningen,
för att vara nära mina tjejer. Förstår du?
-Absolut. Tack. -Bra.
Är Doralee tillbaka än?
Nej.
Hämta lite kaffe då, Violet. Inget socker, bara lite sötningsmedel.
Ja, sir.
Det där var Franklin Hart Jr. Men för mig är han F. Hart.
Bra.
Hon är tillbaka.
Hej, Violet. Hur går det?
Doralee, din chef vill ha kaffe.
Toppen. Jag har just tankat hans bil.
Det är visst alltid något som behöver tankas.
Det här är Judy Bernly.
Hon kommer att jobba på min avdelning.
Det här är Doralee Rhodes.
-Hej, Judy. Trevligt att träffas. -Hur står det till?
Hoppas att alla varit snälla och visat dig runt.
Alla har varit mycket trevliga, tack.
Bra. Om du behöver hjälp så säg bara till.
Jag vet hur det är att vara den nya tjejen.
Tack.
Judy, här borta.
Här är din skrivmaskin, diktafon och räknare.
Jag ska hitta ett skåp åt din hatt.
Hallå?
Joan tänker sluta. De låter henne inte jobba på halvtid.
Självklart inte, det skulle vara för lätt.
-Hej. -Hej, Violet.
-Hej, Judy. -Hej.
-Hur går det? -Bara bra, tack.
Violet ska ta mig med ut.
Hart har bett mig köpa en sjal åt hans fru.
En sjal?
Varför ber han inte Doralee?
Hon gör allt annat för honom.
Hon är för trött.
De har suttit i konferens hela morgonen.
-Vi ses sen. Kom. -Ha så kul.
-Salladen ser god ut. -Ja!
Jag gillar den här.
Vad menade Margaret om Doralee?
Enligt ryktet ligger hon med chefen.
Hon och mr Hart?
Så förfärligt.
Lev och låt leva.
Men ärligt talat trodde jag att hon var smartare än så.
I alla fall att hon hade bättre smak.
Det var därför min man lämnade mig.
Han hade en affär med sin sekreterare.
Jag tror inte att Hart kommer att lämna sin fru.
Han har snyltat på henne alla dessa år.
Förresten är hon knäpp, hon avgudar honom. Hur galet det än låter.
Doralee, kan du ta med anteckningsblock och komma hit, sötnos?
Ja, sir.
Vänta en sekund.
Vad?
Vänd dig om.
Är något fel?
Har jag något på klänningen?
Inget är fel.
Tvärtom är allt precis som det ska.
-Ska vi sätta igång, mr Hart? -Ja.
Skriv ett brev till Vernon Hensh hos Metropolitan Mutual.
"Bäste Vern,
som du vet är styrelseordföranden för Consolidated Companies,
mr Russell Tinsworthy,
för det mesta i Brasilien där han jobbar med djungelröjningsprojektet."
Det är lugnt. Jag fixar det.
Jag kan hjälpa dig med de där.
Ingen fara, jag sköter det.
Så där, ja.
-Doralee... -Ja?
Gällande hur jag betedde mig här på kontoret igår,
jag förivrade mig visst lite.
Jag vill be om ursäkt.
Ingen fara, mr Hart.
Jag har jagats av snabbare karlar och ingen har fångat mig än.
-Ska vi fortsätta med brevet? -Ja.
Kan du komma en sekund?
Jag har något till dig.
Du vet,
ända sen jag hade så fel
om konferensen i San Francisco, så...
Mr Hart, du hade inte fel.
Jag får bara se till,
nästa gång du ber mig åka på konferens,
att det faktiskt finns en konferens att gå på.
Ja. Och inget hände ju.
Så vi kan väl glömma alltihop?
Okej.
Doralee.
Du är så mycket mer för mig än en dum sekreterare,
så jag köpte den här åt dig. Jag valde den själv.
Tack så mycket.
Det hade du inte behövt göra.
Den är fin.
Jättefin.
Men den är ingenting.
Doralee, jag är en rik man. Jag har ett checkhäfte på skrivbordet.
Säg bara till, så kan du skriva vilken siffra du vill.
Jag kan göra det nu. Jag skriver din namnteckning bättre än du.
Jag menar allvar, Doralee.
Förstår du inte? Jag är tokig i dig. Jag tänker bara på dig.
Mr Hart, jag har redan sagt att jag är gift.
Det är jag med. Det är därför det är så perfekt.
-Mr Hart. -Snälla Doralee.
-Jag vill ha dig. Jag behöver dig. -För Guds skull!
-Vad gör du, mr Hart? -Kalla mig Frank.
Frank?
Vad gör du på golvet?
Inget. Jag snubblade.
Slog knät i det jäkla soffbordet.
-Så hemskt. Gjorde du dig illa? -Nej.
Vad gör du här?
Du vet att jag hatar när du bara dyker upp här.
Det vet du!
Var inte arg på mig, Frank. Jag har varit på resebyrån.
De har ett fantastiskt kryssningsutbud.
-Hej, Doralee. -Hej, mrs Hart.
-Hur mår du? -Bra. Du?
-Vilken fin sjal. -En present från din man.
Så omtänksamt av dig, Frank.
Jag är glad att han uppskattar dig. Ta på dig den.
Den är jättefin.
Och du är så attraktiv.
Så gulligt av dig. Jag uppskattar det.
Det var allt, Doralee. Du kan skriva klart brevet sen.
Hej då.
Frank, jag vill visa dig broschyrerna.
Det går fort. Och du lovade att åka.
Just, ja.
Den här ser fin ut.
Ett italienskt rederi.
-Det ser ut som båten i Kärlek ombord. -Ja.
Fyra veckors solsken, Frank.
Fyra veckor? Är du från vettet?
Skulle jag driva runt på en båt i fyra veckor?
Ta mig tusan.
Kolla vem som fått betalt för sina tjänster.
Det är sjalen du köpte.
Vem bryr sig? Jag antar att hon förtjänar den.
Du ser säkert fram emot att få se kopieringsrummet.
Alla viktiga PM ska skrivas på företagets papper.
Placera det här, 20 gånger 30 cm.
Ser du? Stäng locket och slå på den.
Många har tappat hörseln i det här rummet.
Välj antal kopior, lite mörkare, och skriv ut.
Det kommer ut här.
Om något går snett så kolla på panelen.
Maskinen säger åt dig vad du ska göra.
-Det klarar jag nog. -Okej, jag lämnar dig ifred.
Du är för rolig.
Din fru ska åka på semester. Du kommer vara ohejdbar.
Jag vet.
Vänta tills du får höra min nya lilla plan.
Kom in hit en sekund.
KOPIERINGSRUM
Vad tusan pågår här?
Förlåt mig, mr Hart. Den gick för snabbt.
För snabbt? Varför stängde du inte bara av den?
Vi ses däruppe, Frank. Tjusig liten plan du har.
Precis här.
Förlåt, mr Hart. Jag trodde att jag skulle hinna med.
Vänta. Fick du inga instruktioner?
Vilken idiot som helst kan använda den här.
-Det fick jag. -Okej.
-Nu vet jag hur man gör. -Jaså?
Då är det bäst att du gör det, annars blir din första dag här din sista.
-Uppfattat? -Ja, sir.
Städa upp här och fortsätt jobba.
Ja, sir.
Dick?
Judy.
Vad gör du här?
Jag kom bara förbi för att ge dig de här dokumenten.
Det är de sista. Skriv under och ge dem till din advokat.
Okej.
Hur är det med dig?
-Bara bra. -Toppen.
Jag har fått ett jobb.
Jag är sekreterare.
-Hur är det med Liza? -Bra. Hon väntar i bilen.
Vi måste åka.
Vi ses.
Hej då.
Det känns som att jag nyss gick härifrån.
Jag vet vad du menar, men man vänjer sig.
Det gör alla till slut.
Det är medicin.
Violet Newstead, var god dröj.
Hej, det är Violet.
Mel?
Nej, det är 210, 30 netto, som levereras på nio dagar.
2 % av 440 550 är 8 811.
Så lite så, Mel.
Violet Newstead, var god dröj. Hej. Det här är Violet.
Charlotte, jag har den här. Jag väntade på att du skulle ringa.
Ta väg 32 via Dixie Express.
Oroa dig inte, jag har läget under kontroll. Hej då.
Violet... Kom igen, ungar!
Sluta bråka.
Tro mig, det finns fler än en jordnötssmörsmacka i världen.
Vad var det jag sa i morse?
Okej. Älskar er med.
Nej, jag vill inte prata med hunden. Hej då.
-Hej, Judy. Hur går det? -Bara bra.
Vill du äta lunch med mig?
Jag kan tyvärr inte.
I morgon då? Jag vet om ett jättegulligt italiensk ställe.
Det ligger alldeles i närheten.
Jag borde stanna på kontoret och lära mig hur allt funkar.
-Tack ändå. -Ingen orsak.
Jag fattar inte, Dwayne.
Vad, älskling?
Jag är så snäll man kan vara mot alla på jobbet.
Alla behandlar mig som en bortbyting på en familjeträff.
Kom och sätt dig.
Jag blir sårad.
-Kan jag få ett leende? -Jag har inget.
De är bara avundsjuka för att du är så söt.
De är inte avundsjuka.
Kan jag inte få ett leende?
Jag kommer ge dig ett så varmt mottagande att du kommer glömma dem.
Det tror jag säkert.
Violet, lite kaffe.
Ja, sir.
-Vad är det mer? -Har du hunnit
titta på rapporten jag gjorde om att färgkoda olika konton?
Jag gav den till dig förra månaden.
Vi skulle kunna förbättra effektiviteten med 20 %.
Färgkodning. Jag kollade på det, men det krävs en del arbete.
Jag måste tänka på saken.
Okej.
Violet, jag har inte hört från dig. Fick du mitt PM?
-Jadå, Roz. Jag snabbläste det. -Bra.
Vi måste förhindra att fackföreningar bildas.
Här kommer mr Hart och mr Hinkle.
Att du säger det...
-Jag menar det. -...betyder mycket för mig.
Hej, flickor. Hur går det?
-Bara bra, sir. -Hej, mr Hinkle.
Roz, jag ska ge dig ett exemplar av rapporten Frank gav mig.
Vi tänker färgkoda alla konton från och med nu.
Franks fantastiska rapport visar hur effektivt det är.
Tack, sir.
Jaså? Grattis, mr Hart.
Tack, Roz.
Riktigt genialiskt.
Du är en riktig tillgång, Frank.
Om du vill göra andra reformer här går det bra för mig.
Tack, sir.
Det här är din avdelning. Du får sköta den hur du vill.
-På väg upp, flickor? -Nej, ner.
Den där mannen har ingen skam i kroppen.
Han bara stod där
och presenterade min idé inför vd:n som om han kommit på den.
-Varför sa du inget? -För att jag inte vill ta några risker.
Om sex veckor kommer han att ta ett beslut gällande befordran,
och till dess tänker jag leka snäll flicka.
-Är du klar? -Ja.
-Snyggt jobbat. -Tack.
Kan du tänka dig, en fyrabarnsmamma som installerar en garageportsöppnare,
och han kallar mig för "sin lilla flicka."
Mamma, du måste lugna dig.
-Jag rullar en spliff åt dig. -Josh, du vet vad jag tycker om det.
Dessutom kommer din mormor att få fnatt
om hon hör dig säga "marijuana."
Hon begriper sig inte på måttlighet.
Förresten brukar du säga att lagom är bäst.
-Eller hur? -Ja, jag vet.
-Vi snackar om en joint. -Jag gillar det inte, Josh.
Hur länge har du väntat på den här befordran?
Lägg den i min väska.
-Den funkar! -Du grejade det.
Vad?
Låt mig tala till punkt. Och tappa inte fattningen.
Befordrade du Bob Enright istället för mig?
-Jag har jobbat här fem år längre än han. -Jag vet.
Jag lärde för tusan upp honom.
Jag vet, men företaget tycker...
Företaget, vilket skitsnack. Det var ditt beslut. Berätta varför.
För det första har Bob en universitetsexamen.
Toppen!
Medan han pluggade för att få sin värdelösa examen
slet jag häcken av mig här.
Och för det andra har han en familj att försörja.
Det har jag med! Vad har det med saken att göra?
Violet, jag är maktlös. Företaget vill ha en man i den här rollen.
Kunderna pratar hellre med män när det gäller siffror.
Nu börjar vi komma någonvart.
Jag går miste om en befordran på grund av idiotiska fördomar.
Herrklubben känner sig hotad
och du är rädd för kvinnor som inte rättar sig i ledet.
Bespara mig feministsnacket, okej?
Jag förstår hur du känner.
Du fattar inte ett jota.
Jag är fortfarande chef här.
Även om du är bra på ditt jobb
måste du lugna ner dig. Jag tänker inte tolerera det här.
För Guds skull. Doralee, kom in hit!
Okej.
Jag bad dig för sex veckor sen om att få stolen lagad.
Okej, jag tänker gå.
Men jag tänker säga dig en sak först.
Kalla mig aldrig för din "flicka" igen.
Vad i hela friden pratar du om?
Doralee, vad ska vi göra åt stolen?
Jag är ingen flicka, jag är en kvinna.
Förstår du?
Jag är inte din fru eller mamma eller ens din älskarinna.
Va?
Jag är anställd här.
Och jag förväntar mig att bli behandlad lika,
med lite värdighet och respekt.
-Vad menar du med "älskarinna?" -Strunta i det, hon är bara upprörd.
Doralee, lägg av.
Alla här vet att ni har en affär.
Vem har sagt att vi har en affär?
Vem? Han.
Va?
-Violet, vart ska du? -Jag tänker bli full.
Så ska det låta.
Har du sagt till folk att jag ligger med dig?
-Nej... -Det förklarar saken.
Det är därför de behandlar mig som en billig slinka.
-Nej, nej... -De tror att jag ligger med chefen.
Det stämmer inte.
Och du gillar det, eller hur?
Du får en kick av
att tappa pennor och se mig plocka upp papper.
Doralee, var inte...
Rör mig inte!
Jag har varit uppriktig mot dig sen första början.
Jag har stått ut med ditt tafsande och stirrande och att du jagat mig,
för jag behöver jobbet, men det här var droppen!
Okej, vänta. Sätt dig och...
Jag har en pistol i väskan och hittills
har jag glömt och förlåtit, för så har jag blivit uppfostrad.
Men jag ska säga dig en sak,
om du säger ett ord till om mig eller kommer med ett oanständigt förslag
tänker jag hämta pistolen
och förvandla dig från tupp till en höna med ett skott!
Tro mig!
Fan.
Vart är du på väg?
Jag behöver en drink, Roz. Jag tar ledigt resten av dagen.
Så ska det låta.
Vad vill du? Ser du inte att jag är upptagen?
Jag skulle inte störa om det inte var viktigt.
Men jag hörde att en av flickorna gjorde ett allvarligt övertramp.
Vad pratar du om?
Maria Delgado var inne på damernas
och pratade med en tjej vars röst jag inte kände igen
och jag hörde henne berätta
vad hon har i lön, och hon gissade våra löner.
Gör dig av med henne.
Hon har blivit förvarnad. Det står tydligt i mitt PM...
Hörde du inte? Sparka subban!
Va?
Otroligt. Fick du sparken på grund av det?
Det gör inget, Judy.
Jag ville ändå tillbringa mer tid med mina barn.
Men det är så orättvist.
Vi måste göra något.
Visst, vi gör uppror allihop.
Nej, hamna inte i trubbel på grund av mig. Jag hittar ett nytt jobb.
Det var ändå svårt att jobba på heltid.
Jag lovade mig själv att jag inte skulle gråta.
Var är Violet? Vet hon om det här?
Inte än. Hon är på Charlies och blir full.
Jag tänker berätta för henne. Det här är skamligt.
Så ska det låta.
Vilken råtta.
Vilken lögnare.
Vilket äckel.
Att han sa till alla att jag låg med honom.
Det är så orättvist.
Tolv års tjänstgöring, och han hugger mig i ryggen.
Vi måste göra något. Han kan inte behandla folk så.
Vad kan vi göra? Sluta?
-Jag kan inte sluta. -Inget kommer ändå förändras.
Kan vi inte gå ihop och klaga?
Klaga till vem?
Det är bara att konstatera att vi är i ett kontorsgetto.
Vi tar en drink till.
-Jag bjuder. -Nej, jag tar det.
-Det är min tur. -Nej, jag tar det.
Jag har det verkligen.
Vad är det?
Jag trodde inte att du rökte, Violet. Rullar du dem själv?
En present från min son.
Vi går in på damernas och röker på.
Är det en sån där marijuanacigarett?
Vi har inte så det räcker till alla. Lugna dig.
Kom igen.
Vi kan inte göra det, Violet. Någon kan komma.
Det är farligt, Violet.
Var lite modiga.
Är ni män eller möss?
Jag menar, kvinnor eller kuss?
Kan vi inte gå hem till mig?
Min man har en spelning. Vi får hela huset för oss själva.
Vi kan ha en gammal hederlig tjejkväll med gräs.
Fast ärligt talat gillar jag det inte så mycket.
Jag rökte marijuana på en fest en gång.
Jag fattade aldrig vad grejen var.
-Hota Hart med pistol? -Han vet att jag har en.
Jag har den alltid på mig.
Han måste ha kissat på sig.
Har du avfyrat den någon gång?
Om jag avfyrat den?
Bara en gång. Precis efter att jag fått den av Dwayne.
Jag hade varit på rodeo i Dallas med en tjejkompis
och två män antastade oss på parkeringen
och vägrade sluta.
Jag kände mig kaxig för att jag hade pistol.
Så jag sträckte mig efter pistolen och sköt ett hål i väskan.
Men de sprang därifrån.
Så klart.
Som kalkoner.
Det här är bra gräs.
-Vad sa du att det kallas? -Maui Wowie.
Jag älskar det.
Det är prima kvalitet.
Jag skulle aldrig kunna bära pistol. Jag bryr mig inte.
Jag begriper mig inte på typer som Hart
som går ut i skogen och skjuter stackars värnlösa djur
som Bambi och Stampe och den söta lilla skunken.
Jag skulle gärna jaga Hart.
Jag vill att han springer in i skogen med svansen mellan benen.
Hon är nog hög.
Stampe.
-Är jag hög? -Du är hög.
-Det är så lustigt! -Vad för något?
Jag ser framför mig hur Hart springer för livet
och hela kontoret jagar honom.
Där är han!
Fånga honom!
Döda den jäveln!
Vem är du?
Hej, Hart.
Verkar som om du har hamnat i knipa.
Judy?
Judy, du måste hjälpa mig.
Mobben därute försöker döda mig.
Varför skulle de vilja göra något så hemskt?
Jag vet inte. Jag är inte så hemsk.
Du är en sexistisk, egoistisk, lögnaktig hycklare.
Jag har mina brister som alla andra. Det är inget skäl att döda mig.
Du är vidrig, Hart.
En vårta på mänsklighetens näsa som jag tänker skjuta bort.
Judy.
Hej då, chefen. Dags att sluta.
Du kan inte mena allvar.
-Ett, två, tre, fyra, fem, sex... -Varför mig?
Jag är bara en vanlig kille som försöker sköta sitt jobb.
...sju, åtta, nio...
-Herrejävlar! -...tio.
Hej.
Toppen.
Jag har sabbat min diet, men jag älskar barbecue.
Dwayne lagade dem igår kväll.
Så underbart gott.
De här oliverna.
Allt smakar så gott. Helt otroligt.
Du, då, Doralee? Hur skulle du vilja döda honom?
Jag?
Jag skulle gärna rida in en dag
och låta honom smaka på sin egen medicin.
Du, snygging.
Ta med penna och anteckningsblock och kom in hit.
Ja, frun.
God morgon.
Vänta. Stå still.
Vad är det?
Inget. Jag ville bara spana in din kropp.
Vänd dig om.
Du har en snygg rumpa, Frank.
Men du borde sy in byxorna.
Ta upp dem lite vid grenen.
Du är välrustad, vore synd att inte visa det.
Mrs Rhodes.
Sätt dig. Jag vill att du skriver ett PM.
"Till alla anställda..."
Vilket gott rakvatten, Frank.
Tack.
Det gör mig kåt. Vad heter det?
-Hingst. -Hingst.
Väldigt sexigt. Men jag gillar inte din slips.
-Vad hände med dem jag gav dig? -Inget, jag...
Ta av den.
-Ursäkta? -Ta av den.
Jag kan inte jobba när ränderna stirrar på mig så där.
Och vad sägs om att knäppa upp jackan och skjortan?
Du måste slappna av.
Det var bättre.
Var var vi?
-PM:et. -Just ja.
Förresten har jag en överraskning till dig här.
Mrs Rhodes, jag är gift.
Glöm din fru, Frank.
Du kanske tillhör henne om kvällarna, men mellan nio och fem är du min.
Jag vill visa vad jag har åt dig.
-Visst är den fin? -Ja, jättefin.
Men du borde inte köpa presenter till mig, mrs Rhodes.
Låt mig sätta på den.
Det var väl inte så farligt?
Nej.
Jag älskar ditt hår. Det är så sexigt.
Ska vi inte flytta oss till soffan? Jag låser dörren.
-Mrs Rhodes... -Var lite vänskaplig, Frank.
Du måste vara lite mer samarbetsvillig om du vill behålla jobbet.
Mrs Rhodes, jag sa ju att jag inte är den sortens pojke!
-Kom igen. En liten kyss? -Nej!
-Det skadar väl inte? -Nej.
-Ingen kommer få veta. -Nej!
Jag vägrar kyssa den där munnen!
Frank, kom tillbaka hit!
Jag varnar dig, Frank. Kom tillbaka.
Jag vägrar.
Nu är han lös, mina damer och herrar.
Han rusar på. Titta på honom.
En stor bjässe tar sats.
Här har vi miss Doralee Rhodes. Hon tänker försöka fånga...
Hon har redan fångat honom, mina damer och herrar.
Nu får vi se hur lång tid det tar
att binda fast den sexistiska, egoistiska, lögnaktiga hycklaren.
Bara fem sekunder, mina damer och herrar.
Jag ser framför mig hur Hart hänger där och ser dum ut,
och undrar vad fan som hände.
Vad har du för fantasi, Violet? Hur skulle du ta livet av honom?
Jag måste tänka på saken.
Jag skulle vilja att det var som i en saga.
En som är kuslig och bloddrypande
fast gullig.
Violet, hämta lite kaffe.
Ja, sir.
Förlåt.
LÅGKALORI-SÖTNINGSMEDEL
Tack.
Här är kaffet, mr Hart.
Ställ ner det.
Precis som du gillar det.
Mer kaffe, mr Hart?
Kaffe?
Jag tror det var något i kaffet.
Du har nog rätt.
-Det var förgiftat. -Rätt igen.
Du gjorde det.
Men varför?
Vad tror du?
För att jag är en sexistisk, egoistisk, lögnaktig hycklare?
Bingo.
-Jag hade jättekul igår. -Vi borde göra det oftare.
Hur är det med Hart? Jag har inte sett honom på hela morgonen.
Han nämnde inte det som hände igår. Han är för glad.
Hans fru åkte i morse på en tvåmånaders kryssning i Söderhavet.
-Vilken lyckost. -Jag vet inte.
Hon måste ändå återvända till honom, stackars sate.
Ska vi äta lunch ihop?
Jag kan inte, jag måste handla. Vi börjar få slut på allt.
Kattmat, fiskmat, myrspray och råttgift.
Hart har bett mig leverera några dokument till hans advokat.
-Jag kommer vara borta hela eftermiddagen. -Fan också.
Det vet jag vad det innebär.
Kaffe, Violet.
Nu.
Ja, sir.
Jag lovar, Betty, en vacker dag kommer jag få nog,
och då kommer han få ångra det. Det finns en gräns.
-Vi har slut på sötningsmedel. -Jag tog med lite från lunchen.
Vem tror han att han är? En eländig, småsint diktator.
Han behandlar mig som om jag vore hans betjänt.
Jag blir arg på mig själv för att jag är så töntig.
Violet, han gör det bara för att irritera dig.
Låt honom inte påverka dig.
Förresten är vi nästan klara för dagen.
Du har rätt. Jag försöker intala mig det.
Men Betty, jag känner hur bägaren snart kommer rinna över.
Jag klarar inte det här länge till.
Snart går jag sönder,
och Gud hjälpe mr Hart då, för jag kommer inte kunna hejda mig.
Men just nu är jag alldeles lugn.
BORT-ME-RÅTTAN RÅTTGIFT
Nej.
Absolut inte.
Okej.
Okej, vänta en sekund
Jag har redan sagt det här till Bob Enright och Francine.
Nu säger jag det till dig.
Nästa gång du hämtar något från Ajax Warehouse
så överlämnar du det till mig. Uppfattat?
Det är du som är chefen.
Det borde du komma ihåg oftare.
-Han fångade dig. -Jag är ett träd. Jag kan böja mig.
Håll ut, klockan är nästan fem.
Hör på här.
Jag sköter Ajax-affären, och jag ger dig pengarna när jag har dem.
Ring aldrig det här numret igen.
Idiot.
Doralee!
Herregud!
Mr Hart.
Mr Hart!
Åh, nej.
Förlåt att jag är sen.
Violet, var har du varit? Du missade allt.
Vad hände?
De hämtade Hart med ambulans. Han var medvetslös.
Han hade fått något slags anfall.
-Gjorde de? Var är Doralee? -Hon följde med.
Hoppas att det inte är allvarligt.
Jag också. Kanske lite.
Någon lätt åkomma som håller honom borta i 20 år.
Kom, så går vi.
Jag måste lämna den här. Vi ses vid hissen.
Okej.
Herregud!
Violet, visst är det hemskt med mr Hart?
-Vad var det som hände, Roz? -Han föll och slog i huvudet.
-Kaffet, då? -Va?
-Var är kaffekoppen? -Här. Den låg bredvid honom på golvet.
Han måste ha druckit det när han tuppade av.
-Vilket sjukhus? -St Ambrose.
Herregud!
Jag vet hur du känner.
-Judy, skynda dig. -Vad är det?
Något förfärligt har hänt. Du kommer inte att tro det.
Jag kan inte tro det.
Violet, hur kunde du begå ett sånt misstag?
Jag trodde att det var sötningsmedel.
Kolla på asken.
De är identiska förutom dödskallen och benknotorna.
Är du galen? Någon kommer se dig!
Jag måste åka till sjukhuset och berätta.
Han måste magpumpas.
Var inte hysterisk.
Du har rätt. Jag måste vara lugn.
-Bäst att du frågar mottagningen, frun. -Okej.
Anropar dr Polo.
Min chef har blivit inlagd. Franklin Hart.
Dr Seidelman på linje ett.
Så där, ja.
Vad är det som händer?
Ta det lugnt. Du tuppade av. Hur mår du?
Bara bra. Jag bara...
Ramlade av stolen och slog i huvudet.
Du har en rejäl bula.
Det är nog bäst att vi röntgar dig.
Röntga?
Vänta lite nu, doktorn.
Jag vill inte bli röntgad. Jag gillar min skalle som den är.
Men vi borde ta några prover för säkerhets skull.
Ta prover på dig själv.
Jag vet vad ni sysslar med.
Ni kommer inte kunna pracka på mig dyra sjukhusräkningar
för en liten bula i huvudet.
Doktorn. Hjärtstillestånd.
Han har slutat andas.
Öppna upp skjortan. Koppla honom till monitorn.
Ett, två, tre, fyra, fem. Ett, två...
Skynda!
...två, tre, fyra, fem. Ett, två, tre, fyra...
Dr Smine.
Den klanten.
Han var det enda vittnet.
Han hade gått med på att vittna, och så sker det här.
Där har vi Doralee.
-Doralee. -Vad gör ni här?
Doralee, något förfärligt har hänt.
-Vad? -Violet lade råttgift i Harts kaffe.
Det var inte med flit. Det var en olycka.
-Så det är därför... -Det ser ut precis som sötningsmedel.
Herrejösses.
Var är han? Vi måste berätta för läkaren.
Han är på akutmottagningen, första dörren till höger.
-De tog in honom... -Herregud, en polis.
Vad gör han här?
Jag vet inte.
Mannen som fördes in på båren, hur mår han?
Inget vidare.
När kan jag prata med läkaren?
Han vet att du är här.
Han vet att jag är här.
Herregud. De vet redan om det.
Få inte panik, snälla.
-Hur mår han, doktorn? -Han är död.
Herregud!
-Vet du om dödsorsaken? -Inte förrän vi obducerat honom.
Ni kan komma in på kontoret.
Jag tror att det var något slags gift.
Gift?
Det är ingen fara.
-Ta det lugnt. -Gift.
Det är över. Hörde ni? Obduktion.
Jag kan lika gärna ge dem råttgiftet.
-Violet! -Ge hit den.
Är du galen? Vill du att någon ska se den?
Än sen? Det är kört. Jag är en mördare.
-Nej, det är du inte. -En mörderska.
Mina stackars barn.
Violet, du är inget tills de bevisat att du är skyldig.
De kommer att hitta giftet när de obducerar kroppen.
-Jag ska göra mig av med giftet. -Nej!
-Jag ska göra mig av med kroppen. -Nej. Violet, det är inte mord.
Det finns förmildrande omständigheter. Det var en olycka.
En olycka? Hon tänkte på att göra det igår kväll.
Det gjorde vi allihop.
Hon gjorde det inte med flit.
Kanske på ett omedvetet plan. Jag kommer hamna i fängelse.
-Vi måste skaffa en advokat. -Jag kommer få livstid.
-Var är telefonen? -Där borta.
-Har du några mynt? -Jag tror det.
Sitt kvar här.
-Jag kommer bli av med jobbet. -Lugna dig, Violet.
Jag är inte dum. Jag har dödat chefen.
Tror du inte jag kommer att få sparken för det?
Tyst med dig nu. Vi kommer strax tillbaka.
Dr Lydia Smith, ring till växeln.
-Är det han som ska obduceras? -Ja.
Läkaren vill prata med dig. Den här vägen.
Den här vägen.
TVÄTTSTUGA
Ursäkta. Vet du var kafeterian ligger?
-Va? -Kafeterian.
Kafeterian? Jag är ny här. Jag dricker inte kaffe.
Jag med. Var jobbar du?
På bottenvåningen.
På bårhuset.
Just det.
-Han är... -Det stämmer.
-Hur... -För mycket kaffe.
Vi ska ta lite frisk luft.
Jag ska ta lite frisk luft. Han följer bara med.
Vad?
Du är läkare. Jag såg inte brickan, förlåt.
Jag är läkare.
Så varför pratar jag med dig? Dra åt fanders.
Hur är det med Violet?
Vännen, jag tror att Violet har flippat ur.
Violet!
Vad gör du?
Hoppa in! Vi hinner inte prata!
Violet, sänk farten!
Varför kör du så fort?
Jag fick en toppenidé! De kan inte obducera utan någon kropp.
Jag sa ju att hon flippat ur.
-Var är kroppen? -I bakluckan.
Vi behöver bara fästa cementblock på fötterna
och kasta honom från piren. Ingen kommer få veta.
Du är knäpp! De får alltid reda på det!
Är jag knäpp? Jimmy Hoffa blev aldrig hittad.
Kan du inte sakta ner?
Vi får inte få panik.
Det ligger en restaurang där borta.
Ska vi inte stanna där och ta en paus?
En restaurang? Hur kan du tänka på mat nu?
-Jag tänker inte på mat! -Jag är inte hungrig.
Violet, vi är inga förbrytare. Det var en olycka.
Nu är vi alla förbrytare.
Vi har stulit ett lik från ett sjukhus.
Det låter brottsligt.
Vi kan vända om och lämna tillbaka det.
De griper oss om vi åker tillbaka. Tror du de kommer att lyssna på oss?
Kan ni två sluta bråka
och lista ut var vi kan få tag på cement?
Se upp!
Få inte panik!
-Vad hände? -Hon fick panik.
Ingen är skadad. Det var bara en liten olycka.
Vi åker härifrån på ett kick.
Framskärmen slår i däcket.
För Guds skull. Kliv ut. Vi får ta en titt.
Det är inte så illa. Vi måste bara dra ut skärmen lite.
Kom igen, hjälp till här.
Herregud.
Det går inte. Vi behöver en kofot.
-Jag har en i bakluckan. -Jag hämtar den.
Judy, stäng av blinkern.
Judy, kan du komma hit en sekund?
-Vad är det? -Titta.
-Vem är det? -Jag vet inte.
-Var är Hart? -Jag vet inte.
Herregud! Menar du att hon...
Herregud!
Violet, gumman, kan du komma hit en sekund?
Var är det med er?
-Vi måste skaffa... Vem är det? -Jag vet inte.
Vad menar du? Vad hände med Harts kropp?
Den är inte här. Vad tror du? Att han rest sig och gått härifrån?
-Men jag lade den... -Violet, hur kunde du?
Jag måste ha tagit miste.
Du stjäl fel kropp från sjukhuset
och sen säger du att du "tagit miste?"
Det kan hända vem som helst.
Det här är förfärligt.
Så oanständigt och respektlöst.
Han är död, han bryr sig inte.
Inget att hetsa upp sig för.
-Vi lämnar bara tillbaka honom. -Va?
Ingen skada skedd. Vi kör tillbaka och lämnar tillbaka honom.
Det låter just toppen.
Vi dansar bara in och säger "förlåt, vi tog miste."
De kanske ger oss Harts kropp i utbyte.
Du behöver inte vara sarkastisk.
Du tog honom, så du får lämna tillbaka honom!
Nej! Sluta. Vi är insyltade i det här tillsammans.
Vi måste hålla oss lugna.
Vi ska fixa framskärmen, åka tillbaka till sjukhuset
och komma på en plan för att lämna kroppen.
Och sen sätter vi oss ner
och bestämmer i lugn och ro vad nästa drag är.
Kan ni hålla käften?
Det är ingen dålig plan. Den kan fungera.
Om vi bara hittar en rullstol...
Jag såg ett par utanför akutmottagningen när vi var där.
Det är en bra idé.
Jag önskar vi visste vad som hänt med Hart.
Det kommer vi snart att få reda på.
Vad är det?
En polissiren.
En polis!
Han vill att vi ska stanna.
Vad ska jag göra? Köra ifrån honom?
Jag vet inte, men jag har min pistol.
Lägg bort den! Är du knäpp?
Få inte panik.
Vad vill han?
Jag vet inte vad han vill, men stanna bilen.
Okej, stanna. Var beredd på allt.
Var lugn, så tar vi reda på vad han vill. Få inte panik.
-Tänk om han vill att... -För Guds skull, stanna bilen!
God kväll, mina damer.
Kan jag få se på körkort och registreringsbevis?
Varför? Jag körde inte för fort.
Det sa jag inte. Bakljuset blinkar.
Gör det?
Är din blinker på?
Nej.
Då måste det vara kortis i bakluckan.
Kortis i bakluckan?
Vi har kortis i bakluckan.
Antagligen fel på någon kabel.
Vill ni ta en titt?
Vill vi ta en titt?
Vi kan inte, polisen. Vi hinner inte.
Vi är på akutuppdrag.
Det stämmer. Hon är läkare.
Är du läkare?
Vad tror du att jag är, kosmetolog?
Förlåt, doktorn, jag såg inte brickan.
-Vad är det som hänt? -Det som hänt är
att jag kör den här kvinnan till sjukhuset, för hon är mycket sjuk.
Vem av er är sjuk?
-Jag. -Jag.
-Hon. -Hon.
De är båda sjuka.
Vad gömmer du där?
-Det här? -Ja.
Det är råttgift.
-Hon åt av det. -Va?
Hon åt av råttgiftet. Det är därför de är sjuka.
Har ni ätit råttgift?
Jag trodde det var sötningsmedel.
Det ser ut precis som sötningsmedel
förutom dödskallen och benknotorna på etiketten.
Får vi åka, polisen? Jag mår inte så bra.
Herregud! Hörde du? Hon mår inte bra.
Jag har en döende kvinna här
och du vill leta efter kabelfel?
Förlåt, doktorn.
Om vi inte hinner till sjukhuset i tid är det ditt fel.
Oroa dig inte, doktorn, jag eskorterar dig dit.
Eskorterar?
Han tänker eskortera oss.
Herregud.
Följ bara efter mig, damerna.
-Jag... -Glöm det, vi kan inte vänta!
-Hur gick det? -Jag fick inte reda på något om Hart.
Antingen vet de inte eller så vill de inte berätta.
-Vad ska vi göra? -Inget.
Vi väntar tills de kommer till oss.
Vi går till jobbet imorgon bitti som om inget hänt.
Okej.
Det andra problemet, då?
Oroa dig inte.
Jag har tagit hand om det.
Du, Vera. Ännu ett lik på toaletten.
God morgon.
God morgon, Violet.
Doralee, inga samtal. Jag vill inte bli störd.
Allt rännande igår var helt meningslöst.
Hart lämnade sjukhuset med en liten bula i huvudet.
Men jag hade i gift i kaffet.
Det vet jag.
Han drack det definitivt inte, Violet.
Hur kunde vi vara så dumma?
Har ni kollat under dörrarna?
Ja, det är ingen där.
Jag föreslår att vi glömmer alltihop. Det hände aldrig.
-Okej. -Gärna för mig.
Jag kommer aldrig att nämna poliser eller lik igen.
Tack och lov att det är fredag.
Ska vi inleda helgen med en after work-drink på Charlies?
Vi har sån tur.
Jag är glad att det här tumultet är över.
Stämmer det? Sa de verkligen så?
Enligt vad jag kunde höra. Mina anteckningar är lite luddiga.
Mycket intressant.
"Stjäl lik och flyr från polisen."
De kanske visste att du gömde dig och ville skämta med dig.
Jag tror inte det.
Hur som helst borde du veta om det där med kaffet.
Ja.
Jag kan nog använda det till min fördel.
Se upp, Charlies, för här kommer vi.
Vänta ett ögonblick. Jag kommer strax.
Okej, jag säger till Violet.
Klockan är fem, mr Hart. Ville du prata med mig?
Ja, Doralee.
Jag vill att du kommer hem till mig ikväll.
Jag jobbar inte ikväll, mr Hart. Det är ju fredag.
Vem har sagt något om att jobba?
Förresten, har du hört talas om stryknin?
-Det är något slags gift, tror jag. -Ja, det är det.
De ringde just från sjukhuset.
De hittade tydligen spår av stryknin när de magpumpade mig igår.
Va? Jag trodde att du bara slagit i huvudet.
Man måste vara helt säker
innan man anklagar någon för mordförsök.
-Mordförsök? -Ja.
Du och Violet och Judy försökte mörda mig igår.
Ni hade i råttgift i mitt kaffe.
Herregud, jag kan inte tro det.
Mr Hart, det är ett stort missförstånd.
-Du... -Fint.
Du borde vara rädd för jag vet om alltihop.
Jag behöver bara ringa polisen.
Men det var en olyckshändelse, mr Hart.
Violet lade råttgift i kaffet av misstag.
Jaså?
Hon kanske kan övertyga juryn om det.
Eller inte.
Jag tror att den viktiga frågan är
om du är villig att ta den risken.
-Vad menar du? -Enkelt.
Kom hem till mig så glömmer vi hela saken.
Du är vidrig.
Var det ett nej?
Så synd.
Mr Hart, jag ber dig, tänk noga på vad du gör.
Det var inte jag som började.
Det var ni tre tjejer som konspirerade mot mig.
Jag tänker inte låta dig göra det.
Jag har en till telefon där borta, Doralee.
För övrigt en till sak du borde tänka på.
Det är konstigt, men jag gillar inte när folk ger tillbaka mina presenter.
Du är en usling, mr Hart. Har någon berättat det?
Jag trodde aldrig jag skulle säga det om en annan människa
men du är ond från topp till tå.
Jag älskar när du blir arg.
Mr Hart, om du rör telefonen kommer jag slita ut kabeln.
Jag...
Jag vet att du tycker att det här är lustigt
men du ska lyssna på mig vare sig du vill eller inte.
Kan du hålla klaffen och låta mig förklara vad som hände?
Kan du inte bara lyssna?
Släpp loss mig, annars ropar jag på hjälp.
Nej, du får inte ropa på hjälp.
Så där! Du kommer inte att lyssna, men du kommer att hålla tyst.
Jag måste lista ut vad jag ska göra.
-Roz. -Är mr Hart där?
Ja, men han lite uppbunden för tillfället.
Då får det vänta till på måndag. Ha en bra helg.
Du med, Roz.
Judy, kan du komma ett ögonblick?
-Är du redo, Doralee? -Nej.
Något fasansfullt har hemskt. Var är Violet?
Hon är på lagret. Vad är det?
-Hart vet allt om igår. -Va?
Han tror att vi försökte mörda honom.
Han tänkte ringa polisen och be dem gripa oss.
Herregud!
Gå in dit och håll ett öga på honom.
Lås dörren och släpp inte in någon.
Jag hämtar Violet.
Herregud.
Mr Hart, jag är hemskt ledsen.
Vad?
Jag förstår inte vad du säger.
Tack och lov att en av er har tagit förnuftet till fånga.
Släpp loss mig.
Doralee menade inte att göra dig illa, mr Hart.
Knyt bara upp banden.
Det kan jag inte förrän de kommer tillbaka.
Tror du att jag kommer försöka fly?
Jag kommer inte att göra något. Jag lovar.
Knyt bara upp banden! De gör ont.
Tyvärr.
Okej, jag kan lossa lite på dem.
Bra. Lossa på dem.
Mr Hart, du måste förstå
att det som hände igår var ett stort missförstånd.
-Ja. -Violet försökte inte döda dig.
Hon råkade bara lägga råttgift i ditt kaffe.
Visst.
-Ur vägen. -Men, mr Hart...
-Mr Hart, du lovade. -Jag ljög.
Fan också.
Du får inte lämna kontoret.
Jaså?
Jag låtsades för en stund sen, men nu har det gått över styr.
Ingen gör narr av mig på mitt eget kontor.
Jag ringer polisen.
Stå still.
Herregud, du är lika knäpp som de andra.
Stäng dörren, annars skjuter jag.
Okej, skjut inte! Jag ger mig!
-Judy, vad gör du? -Skjut inte! Judy, lägg den...
Judy, vad håller du på med?
-Herregud. -Judy.
Jösses.
Han tänkte ringa polisen.
Det känns hemskt att behandla honom så här.
Vi kör honom hem till sig och försöker tala förnuft med honom.
Hans fru är bortrest. Och huset ligger så avskilt
att ingen hör om han börjar skrika.
Vad gör vi nu?
Ni kommer att få ångra det här.
Det garanterar jag.
-Mr Hart, om du bara kunde lyssna... -Hör här.
Jag ska se till att ni kommer hamna i fängelse allihop.
Kidnappning, mordförsök, bunden, slagen, råttgift.
Jag tänker inte ge mig förrän ni får 20-åriga fängelsestraff.
Förstår ni? 20 år!
Gud...
Vi måste göra något. Vi kan inte spärra in honom här för evigt.
Ni hörde vad han sa. Han tror inte på oss.
-Han vill åtala oss. -Det är klart.
Du försökte förgifta honom, jag band honom,
och du siktade på honom som om han var ett jaktbyte.
Hur kan vi förhindra att han pratar?
Jag föreslår att vi hyr ett bar busar
som spöar skiten ur honom.
Om vi visste något om honom kunde vi använda det mot honom.
Utpressning. Det låter bra. Vad kan vi hitta på?
En sexskandal.
Ta en bild på honom i säng med en prostituerad.
Vem skulle bry sig?
Hart skulle köpa bilderna och skicka dem som julkort.
Gud.
Vi har tänkt på allt.
Lika bra att vi inser att han vunnit. Det är kört.
Vänta nu. Vad är det här?
Vad?
Vi kanske har något att förhandla med trots allt.
Vad är det?
En kassabok för Ajax Warehouse.
SEN 1924 - AJAX WAREHOUSE
Det är något skumt som pågår här.
-Ser du något? -Nej, det är för mörkt.
Kan vi klättra till det där fönstret?
Jag tror vi har honom.
Det verkar som att Frank har varit en stygg pojke.
En tom lagerlokal?
Vad är det med det?
Det var vad Billie Sol Estes sa innan han fick 15 års fängelse för förskingring.
Lagerlokalen borde vara fylld med varor från Consolidated.
Men du sålde dem och stoppade undan pengarna.
Det kan ni aldrig bevisa.
Jag tänker be huvudkontoret om fakturorna på måndag.
Du kommer nog ändra dig när vi får dem.
Om ni bråkar med mig är det bäst ni är beredda på krig.
Jag tänker inte låta tre korkade brudar stoppa mig.
Jag tänker...
Jag ska ta mig loss.
Jag ska ta mig loss om jag så måste döda någon.
Om vi ska hålla honom fastbunden i tre, fyra dagar
måste vi komma på en bättre anordning.
Ja, något som begränsar hans rörelsefrihet,
men han måste vara bekväm.
HUNDHALSBAND
Vi räknar med att du signerar vår redogörelse i slutet av veckan
och sen kan vi släppa dig.
Jag tog alla saxar och rakhyvlar från toaletten,
och allt glas, för säkerhets skull.
Jag tog med några böcker och tidningar.
Den här är riktigt bra.
Den håller dig uppdaterad om alla såpoperor.
När du väl börjat titta kommer du att fastna.
Och jag tog med dina cigarrer.
Judy är här på nätterna, och Doralee hämtar lunch åt dig.
Och om dagen har vi det här lilla säkerhetssystemet.
Jag betalade för det med ditt kort.
Ni brudar är helt sjuka i huvudet.
Tror ni att ni kan förvara mig här en vecka?
Jag är chef, för Guds skull.
Tror ni inte att de kommer sakna mig på kontoret?
Franklin Harts kontor.
Han är inte här just nu. Kan jag hjälpa dig?
Ja, mr Strell.
Judy Bernly, var god dröj.
Hej, Judy Bernly.
-Hej, Violet. -Vad vill du, Bob?
Kan du ta en titt här?
Jag har kollat och jag begriper mig inte på det.
Men Doralee, jag vill prata med honom idag.
Jag ska meddela honom.
Han är inte här.
Är han inte? Så lustigt. Jag trodde att han var det.
Han har inte gått på lunch, hans rock är här.
Titta bara.
Jag har sagt åt honom massor med gånger att det är farligt.
Han kommer säkert tillbaka, Roz. Vill du vänta på honom?
Nej, tack.
Men säg till honom att det är viktigt att vi talas vid idag.
Det ska jag meddela, Roz.
Hon kommer att bli jobbig.
-De andra, då? -Lätt som en plätt.
Strell hade några frågor som vi måste besvara.
Jag såg dem.
Och några brev du borde se.
Bortsett från det tror jag det är lugnt.
Okej.
Vill du ha en kopp kaffe?
Förlåt.
Hej, mr Hart. Här har du lunchen.
Var är bordet som var här igår?
Bakom högen där borta.
Doralee, du kommer att få för det här!
Jag kommer att hämnas, jag lovar.
Jag fattar inte. Hälsade du inte från mig?
Jo, det gjorde jag, Roz. Men han gick precis härifrån.
Du kan nog hinna ifatt honom.
Judy!
Ser du mr Hart?
Ja.
Stoppa honom.
Mr Hart.
Mr Hart...
Du missade honom precis.
-Vi kan inte fortsätta så där hela veckan. -Du har rätt. Hon är problematisk.
Jag har dåliga nyheter.
Här är faxet från huvudkontoret i New York.
De har börjat byta ut datorerna.
De kan inte skicka lagerfakturorna för Ajax Warehouse
förrän om fyra till sex veckor.
Fyra till sex veckor?
Så vi måste hålla Hart fången hela den tiden?
Har vi något val?
Jag tror vi kan lyckas med det.
Jag insåg aldrig hur impopulär han är. Ingen vill träffa honom.
Förutom Roz.
Kan vi inte be Roz ta semester?
Den varar bara i två veckor. Vi måste hålla henne borta längre än så.
Känner ni till Aspens språkskola?
Ett sånt där ställe
där man kan läsa intensiva språkkurser.
Kan vi inte skicka henne dit?
Ingen dum idé.
Vi kan få Hart att skriva till henne att det är topphemligt.
Consolidated expanderar utomlands
och de behöver chefer som kan prata franska.
Tror du att hon skulle åka?
Skojar du? Om Hart bad henne?
Bonjour.
Oj, så lätt det var.
Jag skrev bara PM:et och kopierade Harts underskrift.
Hon kommer inte tillbaka förrän den 15:e, och Missy kommer den 24:e.
Stackars Missy. Tycker du inte synd om henne?
Jag tänker låta Hart skicka blommor till henne i Tahiti.
Hur går det däruppe?
Väldigt lugnt. Jag tror att han har något i görningen.
Han kommer göra allt för att bli fri
innan vi får tag på fakturorna ungefär här.
Faktiskt så tror jag
att Hart låter alla få ha blommor på sina skrivbord.
Vi ändrar lite på kontorsreglerna.
Några av dem är så deprimerande.
CONSOLIDATED INC TILL: ALLA ANSTÄLLDA RE:KONTORSINREDNING
TACK FÖR ATT DU INTE RÖKER
Det ser bra ut.
När vi ändå håller på, ska vi inte göra några riktiga förändringar?
Ja.
BETR: NYA LÖNER
LIKA LÖN FÖR LIKA JOBB
BETR: DAGHEM
BETR: DELTIDSJOBB
Som sand genom timglaset försvinner våra bästa år.
Skönt att du fortfarande har god aptit.
Vi ses imorgon.
Om du är en duktig pojke släpper vi ut dig i slutet av veckan.
Dick.
Får jag komma in?
Tack. Det är kallt därute.
Dick, vad gör du här? Du borde vara i Mexiko.
Det var jag. Jag kom tillbaka.
Dick, du kan inte stanna här.
Du är väl ensam?
Ja, jag sitter husvakt åt en vän.
Ja.
Jag har bevakat huset de senaste dagarna för att vara säker.
Kom igen,
du kan väl ge din frusne man en kopp kaffe?
Exman.
Okej. Sätt dig, men sen måste du gå.
Det var dåligt från början. Inget fungerade.
Hon stack efter en vecka.
Ring mig på jobbet imorgon
så kan vi äta lunch och fortsätta prata.
Jag ville träffa dig.
Jag följde efter dig från kontoret.
Jag trodde att du kanske bodde ihop med någon.
Nej.
Vad var det?
Inget. Antagligen katten. Jag ser efter.
-Jag följer med. -Nej, jag klarar mig.
-Judy? -Vad?
-Du är lika vacker som alltid. -Tack.
Fan också!
Herregud.
Ge mig den.
Släpp.
Håll dig borta från mig.
Håll dig borta, annars dödar jag dig!
Bort med tassarna.
Släpp mig.
-Släpp. -Hjälp!
Släpp ner mig!
Släpp!
Judy?
Dick.
Släpp ner mig, för tusan.
Om jag får tag på dig...
Judy?
Kan du hålla tyst?
-Vad är det som händer? -Inget.
-Vem är därinne? -Ingen. Kom så går vi ner.
Judy, det är någon därinne. Låt mig se.
Herregud!
Vem är det?
-En vän. -Uppenbarligen.
Så det är sånt du gillar nu. Bondage.
-Vad för något? -Bondage, SM, sexlekar.
Det stämmer. Jag gillar alltihop.
Stick härifrån nu.
Helt otroligt. Vem är den där killen?
-Min chef. -Din chef.
Du har en affär med din chef. Så typiskt.
Du hade en affär med din sekreterare!
Men Judy, du är inte sån här. Du kan inte mena det.
Säg inte åt mig vad jag kan göra. Den tiden är förbi.
Och du kan inte hindra mig från att ha en affär, leka sexlekar eller göra M&M's.
M&M's?
Förresten röker jag gräs.
Jag ser vad den sortens livsstil har gjort med dig!
-Jag har förändrats. -Det må jag säga. Inte till det bättre.
Och jag som tänkt be dig komma tillbaka till mig.
Knappast.
Tillbaka till vad?
Att du stack var det bästa som någonsin hänt mig!
Om det är så du känner finns det inget mer att säga.
Jo, det gör det.
Stick, din lymmel. Här är slutstationen.
Vad ska vi göra åt Roz? Hon kommer tillbaka på fredag.
Om hon orsakar fler problem
skickar vi tillbaka henne till språkskolan på en tyskakurs.
Det skulle hon säkert göra.
Pratar du om Roz? Glöm henne.
Jag har just pratat med New York-kontoret.
Fakturorna kommer att komma fredag morgon.
Perfekt. Tre dagar till.
Kan du bära in väskorna, är du snäll?
Missy.
Frank, vad sjutton håller du på med?
Växeln?
God morgon.
Kan du hitta ett nummer åt mig?
Hallå.
-Doralee? Det här är Missy Hart. -Missy!
Frank har sagt åt mig att aldrig ringa till kontoret,
men det går säkert bra att ringa hem till dig.
Jag ville bara tacka.
Tacka?
Ja, jag insåg att det måste ha varit du
som skickade de vackra blommorna under resan.
Och du skrev under med Franks namn.
Det var hans idé.
Nej, det var det inte. Jag frågade honom.
Det var därför jag kom tillbaka tidigare, för att...
Missy, sa du att du kommit tillbaka?
Ja, för tre dagar sen.
Frank bokade ett hotellrum åt mig i en vecka.
Han håller på med något slags träningsprogram där hemma.
Du milde, du skulle se vad han gjort med sovrummet.
Hallå?
Hallå.
Va?
Det kan inte vara sant.
Om hon återvänt måste Hart ha varit fri i tre dagar.
Ring Judy på direkten och berätta.
Om Hart gjort vad jag tror har vi blivit grundlurade.
Var inte fånig.
Han fick precis frukost, fastbunden som vanligt.
Eller så låtsas han. Ha pistolen till hands.
Jag kommer. Gör inget till dess.
Judy?
Judy.
Han hittade din pistol.
Vänta nu. Vad hände med stämpeluret?
Du gjorde dig av med det.
Vad betyder det?
När du var borta gjorde vi några förändringar.
Vad för förändringar?
Herregud.
Vad fan pågår? Vem godkände det här?
Du, mr Hart. Det är din underskrift.
Så lustigt.
Vad gör alla här? Klockan är inte ens nio.
Ett till program du klubbat igenom, sir.
Flexibel arbetstid. Folk får välja när de vill jobba.
Vissa jobbar från kl. 08.00 till 16.00 och andra kl. 10.00 till 18.00,
en del från kl. 09.00 till 17.00.
Det tänker jag sätta stopp för. Fortsätt gå, flickor.
Sir, det fungerar väldigt bra.
Mindre frånvaro. Folk gillar det verkligen.
Men jag hatar det, och jag bestämmer.
Fortsätt gå mot mitt kontor så jag kan ringa polisen.
POSTSORTERING
-Godmorgon, Violet. Här är det. -Tack, Eric.
Här är fakturorna vi väntat på.
Men du har gjort dem värdelösa.
De senaste tre dagarna
har han lyckats ställa tillbaka all den saknade utrustningen på lagret.
Det kostade mig en rejäl slant.
Du vann. Du slog ut vårt ess. Vad tänker du göra nu?
Ledsen, Violet. Kan du inte sätta dig?
Jag tänkte precis lägga mitt sista kort.
Jag tänker se till att ni tre subbor hamnar i fängelse.
Ja.
Va?
Vem är här?
Jag kommer med en gång.
Bäst att du säger till Hart.
Va?
När?
Jävlar!
Nej! Inga problem.
Okej. Tack.
-Vad är det? -Tinsworthy är här.
Vem är det?
Russell Tinsworthy, styrelseordföranden.
Han vill träffa mig.
Okej. Han...
Violet, du måste hjälpa mig.
Herregud, där är han.
Här är han i egen hög person, mr Tinsworthy. Franklin Hart.
Frank Hart. Jag vill skaka hand med dig.
Det här är för att visa min uppskattning.
Tack, sir. Det är en ära att få träffa dig.
Ja, visst.
Jag kommer inte hit ofta, men Perkins håller mig uppdaterad.
Och när jag märker att en avdelning
visar en 20-procentig produktivitetsökning på bara sex veckor,
då vill jag träffa mannen som ligger bakom.
Tack, sir. Vi uppskattar det allihop.
Du har lyckats skapa en förträfflig arbetsmiljö.
Livlig och personlig.
Ja, jag vet inte. Folk verkar gilla det.
Om personalen trivs kan man inte misslyckas.
Det är tanken, sir.
Mr Tinsworthy är intresserad av dina nya program.
Som programmet med arbetsfördelning.
Arbetsfördelning.
En djärv idé.
Hur fungerar det?
Mycket bra, tror jag.
Ja, Violet...
Ursäkta, mr Tinsworthy.
Jag vill presentera dig för Violet Newstead, min kontorschef.
Trevligt att träffas, mr Tinsworthy.
Hur står det till?
Jag har hört mycket gott om dig, miss Newstead.
-Tack. -Violet är i princip
min högra hand här.
Faktum är
att du kan förklara arbetsfördelningen för mr Tinsworthy.
Den har varit mycket effektiv, mr Tinsworthy.
Maria Delgado är ett bra exempel.
Hon delar arbetsuppgifter med en annan anställd som kommer på eftermiddagen.
Gör hon?
Det gör hon, menar jag.
Båda är nöjda, och vi är nöjda med deras prestationer.
Så du har lyckats, Frank.
Jag vill gärna tro det.
Bra. Som dagiset.
Dagiset.
Det påminner mig om
hur jag ansvarade för dagis på alla försvarsanläggningar under kriget.
-Kul att du återinfört det. -Det var tanken.
Violet, dagiset...
Mr Tinsworthy, vill du se det? Det ligger här i korridoren.
Tack.
Jag förstår varför Frank har sån tillit till dig.
-Precis... -Tack.
Violet...
Vi har haft dagiset i två veckor nu.
Det har fungerat väldigt bra.
-Jaså? -Ja.
Föräldrarna älskar det.
Mr Hart, så kul att se dig igen.
Vem är du?
-Känner du inte igen mig? -Nej.
Margaret Foster.
-Den gamla alkisen? -Det är jag!
Tack vare rehabiliteringsprogrammet du startade
är den tiden förbi!
Jag kommer aldrig att glömma de uppmuntrande breven du skrev.
Gud välsigne dig, mr Hart.
Kul att se dig.
-Visst ser hon ut att må bra? -Håll den här.
När vi byggde om det kostade det nästan inget.
Det har minskat frånvaron och det var kul att anordna.
Frank, jag måste berömma dig. Du har verkligen lyckats med det här.
Men lika lön-planen får du stryka.
-Ja, sir. -Ja.
Det är en fin idé, men vi behöver inte skruva på kranen.
Nej, sir.
Jag har pratat med Hinkle.
Ta henne.
Jag gillar dig, Frank.
Kreativ, skarp, får jobbet gjort.
-Ja, sir. -Ja.
Jag vill att du jobbar för mig.
-Ursäkta? -Jag behöver någon som du, Frank.
Vi tänker starta en filial i Brasilien.
-Brasilien? -Du kommer att trivas där.
Du får en generös bonus
och du kommer att göra både mig och företaget en stor tjänst.
Ja, sir, men hur skulle jag kunna flytta till Brasilien?
Du får ta tjänstledigt.
-Eller hur, Hinkle? -Som du vill.
Okej. Vi går upp och diskuterar det här.
Jag vill ha dig i mitt team på direkten, Frank.
Mr Tinsworthy, jag uppskattar verkligen...
Lagarbete! Det är vad det handlar om.
Att åka dit man är mest behövd.
-Mr Tinsworthy, djungeln... -För Guds skull!
Jag erbjuder dig ditt livs chans.
Efter två, tre år därnere kommer du aldrig att vilja återvända.
Två, tre år?
Du kommer att trivas. Hälsosamt klimat.
-Mr Tinsworthy... -Hart!
Jag ska säga dig en sak.
Jag är inte typen som godtar ett nej.
Nej, sir.
Brasilien?
Såg ni hans min?
Jag tyckte nästan synd om honom.
Vi gjorde det! Vi klarade det.
Och vi fick inte panik.
Och Tinsworthy älskade våra förändringar!
Förutom det med lönen.
Vad ska vi göra åt det?
Vi har nått långt. Och det är bara början.
-För början. -Skål.
För början.
Monsieur Hart.
Jävla merde.
Violet Newstead blev befordrad till vice VD
på grund av hennes förmåga att behålla lugnet i krissituationer.
Judy Bernly blev förälskad i en Xeroxförsäljare som hon gifte sig med.
Doralee Rhodes lämnade Consolidated och blev countrysångerska.
Franklin Hart blev kidnappad av en grupp amasoner inne i regnskogen
och hördes aldrig av igen.
Översättning: Maja Fjällström